INTERSTELLAR: CĂLĂTORIND PRIN UNIVERS
Tata era fermier.
Cum era toată lumea pe atunci.
Dar n-a fost fermier de la început.
- Computerul spune că intri prea abrupt. - Nu, mă descurc.
Traversăm strâmtoarea.
- Îți închid motorul, Cooper. - Nu!
- Închid motorul. - Nu, am nevoie de putere!
Tati?
Scuze, Murph. Du-te înapoi la culcare.
- Credeam că ești fantoma. - Nu.
Nu există fantome, scumpo.
Bunicul spune că poți dobândi fantome.
Pentru că bunicul nu mai are mult și devine el fantomă. Du-te la culcare.
Ai visat accidentul?
Treci înapoi la culcare, Murph!
Grâul se uscase.
Se mănase și a trebuit să-i dăm foc.
Mai aveam porumbul. Hectare întregi de porumb.
Dar mai ales aveam praf.
Nu pot să vă descriu. Era peste tot.
Un flux constant de praf.
Purtam pe gură și pe nas fâșii subțiri de pânză,
ca să nu inspirăm prea mult praf.
Când puneam masa, mereu așezam farfuria cu fața în jos.
La fel și paharele sau cănile, totul cu gura în jos.
Murph, ne mișcăm mai cu talent?
Tom, azi la patru vorbim în hambar despre rezistența la erbicide.
- Ai înțeles? - Da.
Nu la masă, Murph.
Tati, poți să-l repari?
- Ce i-ai făcut modulului meu? - Nu eu!
Să ghicesc, a fost fantoma?
Mi l-a dat jos de pe raft. Îmi dă jos și cărțile.
- Nu există fantome, prostuțo. - Am căutat, se numește poltergeist!
- Tată, spune-i tu. - Nu e ceva științific, Murph.
Ai zis că știința implică să recunoaștem ce nu știm.
Te-a încuiat!
Ai mai multă grijă de lucruri.
Coop...
Bine, Murph, vrei să discutăm științific?
Nu-mi spune că ți-e frică de o fantomă. Mergi mai departe.
Documentează faptele, analizează, află cum și de ce
și apoi prezintă-mi concluziile. Bine?
- Bine. - În regulă.
- O zi bună la școală! - Stai așa!
Nu uita de ședința cu părinții. Cu părinții.
Nu cu bunicii.
Ia-o mai ușor!
- Aia nu e furtună de praf. - Nelson își dă foc la recoltă.
S-a mănat?
Cică e ultima recoltă de bame. Din toate timpurile.
Trebuia să planteze porumb, ca noi.
Poartă-te frumos cu dra Hanley, e nemăritată.
Ce vrea să însemne asta?
Pune și tu osul la repopularea planetei, tinere.
Ia vezi-ți tu de treaba ta... moșule.
Murph, bagă într-a doua.
Acum într-a treia.
- Găsește o viteză! - Mișcă schimbătorul.
Gura, Tom!
- Ce-ai făcut, Murph? - N-a făcut nimic.
- Avem pană, atâta tot. - Legea lui Murphy...
Gura!
- Ia roata de rezervă. - Aia era.
Adu trusa de vulcanizare.
- Cum s-o vulcanizez aici? - Găsește o soluție.
N-o să fiu mereu aici să te ajut.
Ce e, Murph?
De ce m-ați botezat după ceva rău?
N-am făcut așa ceva.
Legea lui Murphy?
Legea lui Murphy nu spune că se va întâmpla ceva rău.
Spune că, dacă ceva e posibil, se va întâmpla.
Și pe noi nu ne-a deranjat asta.
Urcați!
Urcați, hai!
Și pana?
Da...
E o dronă de supraveghere. Panourile solare ar alimenta o fermă întreagă.
Treci la volan, Tom.
Hai!
Ține-o îndreptată spre ea.
Mai repede, Tom, o pierd!
Drept spre ea.
Ține-o spre ea.
Bun, am intrat.
Bravo, Tom.
Tată?
Aproape am reușit. Nu te opri!
- Tată! - Tom!
Tu mi-ai spus să merg mai departe.
Și am aflat ce faci dacă-ți spun să te arunci cu mașina de pe o stâncă.
- Am pierdut-o. - Nu, n-am pierdut-o.
Vrei să dai o roată cu ea?
În direcția asta.
Hai.
Pune-o jos aici, la marginea lacului.
Foarte bine!
De câtă vreme crezi că e în aer?
Administrația aeronautică din Delhi s-a închis ca a noastră, acum 10 ani.
Deci de 10 ani?
- De ce a coborât așa de jos? - Nu știu.
Poate i-a prăjit Soarele cipul sau căuta ceva.
- Ce e? - Dă-mi o șurubelniță mare.
Sau a primit vreun semnal? Nu știu.
Ce o să faci cu ea?
O să-i dau o utilizare responsabilă. De exemplu, să conducă o combină.
N-o putem lăsa să plece?
Nu făcea rău nimănui.
Trebuie să se adapteze, Murph,
la fel ca noi, ceilalți.
- Cum se face? Veniți și voi? - Eu am ore.
Iar ea... trebuie să aștepte aici.
- Tu ce-ai făcut? - O să-ți spună înăuntru.
- O să mă supăr? - Nu pe mine.
- Te rog, încearcă să nu te enervezi. - Stai liniștită.
Mă descurc.
Ai întârziat, Coop.
Da, am avut pană.
Și a trebuit să te oprești la magazinul de avioane asiatice.
Nu, e o dronă de supraveghere.
Cu niște panouri solare grozave. E indiană.
Ia loc.
Deci...
Am primit notele lui Tom.
Va fi un fermier excelent.
Da, are talent. Cum rămâne cu facultatea?
Universitatea acceptă puțini oameni. Nu au resursele...
Eu îmi plătesc impozitele.
Unde se duc banii? Nu mai există armate.
Nu se duc la universitate.
Trebuie să fii realist.
Îmi excluzi fiul de la studiile superioare de acum?
- Puștiul are 15 ani! - Nu are note suficient de bune.
Cât ai talia la pantalon? 32?
Și lungimea cracului cam 33?
Nu înțeleg unde vrei să ajungi.
Ai două măsuri pentru pantaloni, dar numai una pentru viitorul fiului meu?
Ești un bărbat educat, Coop.
- Și pilot atestat. - Și inginer.
Lumea nu mai are nevoie de încă un inginer.
N-am rămas fără avioane și televizoare. Am rămas fără hrană.
Lumea are nevoie de fermieri. De fermieri buni, ca tine.
- Și ca Tom. - De fermieri needucați.
Suntem o generație de sacrificiu. Dar situația se îmbunătățește.
- Poate nepoții tăi vor putea fi ingi... - Am terminat?
Nu. Dra Hanley a venit să vorbiți despre Murph.
Murph e un copil grozav. E foarte inteligentă.
Dar, în ultima vreme, are niște probleme.
A adus asta să le-o arate colegilor. Capitolul despre aselenizări.
Da, e unul din manualele mele vechi.
De mică i-au plăcut pozele din el.
E un manual vechi federal. Le-am înlocuit cu versiunile corectate.
Corectate?
Arată că misiunile Apollo au fost inventate pentru a falimenta URSS.
Nu credeți că am fost pe Lună?
Cred că a fost o propagandă genială.
Sovieticii și-au cheltuit banii pe rachete și alte mașinării inutile.
"Mașinării inutile".
Și dacă nu vrem să repetăm excesele și risipa secolului XX,
trebuie să ne învățăm copiii despre planeta asta, nu povești despre spațiu.
Una dintre mașinăriile alea inutile se numea "RMN".
Dacă mai aveam din alea, doctorii ar fi găsit chistul din creierul soției mele
înainte să moară, nu după aia.
Și ea ar fi fost cea care v-ar fi ascultat acum.
Ar fi fost bine, pentru că ea era aia mai calmă dintre noi doi.
Îmi pare rău pentru soția dv, dle Cooper.
Dar Murph s-a bătut cu câțiva colegi din cauza prostiilor ăstora cu Apollo.
Ne-am gândit să vă chemăm ca să vă consultăm
legat de cum intenționați să-i corectați purtarea.
Știți ceva? Mâine-seară e meci.
Lui Murph îi place baseball-ul și joacă echipa ei preferată.
O să se vândă dulciuri și sucuri și...
Cred că o s-o duc la meci.
Cum a mers?
Te-au suspendat din cauza mea.
- Ce? - Cooper!
Aici Cooper.
Coop, combinele pe care le-ai reparat au luat-o razna.
Resetează-le procesoarele.
Le-am resetat. Ar trebui să vii să vezi.
Una câte una, pleacă de pe câmp și vin încoace.
Ceva le afectează busola.
Un soi de magnetism sau așa ceva.
Nu contează care sunt cărțile.
M-am gândit, așa cum ai spus tu.
- Am numărat spațiile. - De ce?
În caz că fantoma încearcă să comunice.
Încerc codul Morse.
- Morse? - Da.
- Cu puncte și linii... - Știu ce e codul Morse.
Doar că nu cred că biblioteca ta comunică cu tine.
A trebuit să resetez toate busolele și GPS-urile ca să compensez anomalia.
- Care este? - Nu știu.
Dacă făceam casa pe minereu magnetic,
vedeam de prima dată când am pornit tractorul.
Am auzit că n-a mers bine întâlnirea de la școală.
Ai auzit?
Parcă am uitat cine suntem, Donald.
Suntem exploratori, pionieri, nu îngrijitori.
Când eram copil,
parcă apărea ceva nou în fiecare zi, un dispozitiv sau o idee.
Parcă era Crăciunul în fiecare zi.
Dar șase miliarde de oameni...
Încearcă să-ți închipui.
Și fiecare dintre ei încercând să aibă totul.
Lumea de acum nu e așa rea.
Și Tom o să se descurce.
Tu nu te potrivești. Te-ai născut cu 40 de ani prea târziu sau prea devreme.
Fata mea știa asta, Dumnezeu s-o odihnească.
Și copiii tăi știu. Mai ales Murphy.
Înainte, priveam către cer și ne întrebam care e locul nostru printre stele.
Acum privim în jos și ne căutăm locul în țărână.
Cooper, tu ai avut niște calități pe care n-ai avut ocazia să le folosești.
Îmi pare rău.
Nu te așteptai ca pământul care-ți dădea hrană
să se întoarcă împotriva ta și să te distrugă.
În aprilie, dacă nu mă înșel. Pe 15 aprilie.
S-a întâmplat pe la 13:30, când a ieșit chestia aia din canion.
Pe vremea mea erau jucători adevărați.
Cine sunt tâmpiții ăștia?
Pe vremea mea, oamenii erau prea ocupați să se bată pe hrană
ca să mai și joace baseball.
Floricelele n-au ce căuta la meci. Vreau un hotdog.
Cei de la școală spun că-mi vei călca pe urme.
Mi se pare grozav.
- Ți se pare grozav? - Urăști agricultura, tată.
Ne-a spus bunicul.
V-a spus bunicul?
Contează ce părere ai tu despre agricultură.
Mie îmi place ce faci tu.
Îmi place ferma noastră.
O să te descurci foarte bine.
Hai să mergem.
Se pare că e una mare...
Oameni buni, măștile pe față.
- Tom? Murph? Vi le-ați pus? - Da.
Murph, Tom, v-ați închis ferestrele?
Murph!
Fantoma!
Ia-ți perna.
Azi dormi în camera lui Tom.
Nu e nicio fantomă.
E gravitația.
Îl las pe Tom și după aia mă duc în oraș.
Cureți chestia aia după ce termini să te rogi la ea?
Nu e codul Morse, Murph. E cod binar.
Gros înseamnă 1 și subțire înseamnă 0.
Coordonate!
Nu.
Să vedem...
Treizeci și trei.
Aici.
Nu pot să ratez asta!
Bunicul se întoarce în două ore, Murph.
Dar nu știi ce o să găsești acolo!
Și ăsta e motivul pentru care nu pot să te iau.
Murph!
Bunicul vine acasă în curând. Zi-i că-l apelez prin radio.
Doamne!
Ce faci?
Crezi că e amuzant?
Nu ajungeai aici dacă nu eram eu!
Bine, fă-te utilă.
Hei, Murph!
Murph!
Am ajuns la capătul drumului.
N-ai luat cleștele de sârmă?
Bravo, fata mea.
La o parte de lângă gard!
Nu trageți! Nu sunt înarmat. Fiica mea e în mașină.
Nu te teme.
ADMINISTRAȚIA AEROSPAȚIALĂ
Cum ai găsit locul ăsta?
Unde e fiica mea?
Aveai coordonatele marcate pe hartă, de unde le-ai luat?
Unde e fiica mea?
Nu mă face să te electrocutez iar. Stai jos!
Încă te mai crezi pușcaș marin?
Pușcașii marini nu mai există.
"Soldații" ca tine îmi tund mie iarba.
De unde ai coordonatele?
Dar tu nu prea arăți a mașină de tuns iarba.
Pe tine cred că te fac aspirator supracalificat.
Nu, n-o să-l faci.
TARS, la o parte, te rog.
Vă asumați riscuri folosind foste echipamente ale armatei.
Sunt vechi și procesoarele lor sunt... imprevizibile.
Asta a putut guvernul să ne dea.
Cine ești?
Dr Brand.
Am cunoscut odată un dr Brand. Era profesor.
Și crezi că eu nu sunt?
Și nu arăta așa bine.
Te rog, dr Brand, nu știu ce e aici.
Mă tem pentru fiica mea și o vreau lângă mine.
Dacă mi-o aduci, îți spun tot ce vrei să știi.
Cheamă-i pe responsabili și pe fată în sala de conferințe.
Fiica ta e bine.
E un copil inteligent. Probabil maică-sa e foarte deșteaptă.
E destul de clar că nu vreți vizitatori.
De ce nu ne dați drumul să plecăm?
- Nu e așa simplu. - Ba sigur că e.
Nu știu nimic despre tine sau despre locul ăsta.
Ba știi.
Tati!
- Bună, Cooper. - Profesore Brand!
Explică-ne cum ai găsit baza asta.
A fost un accident, am dat peste ea. Căutam piese vechi...
Ești în cel mai bine păstrat secret din lume.
Nimeni nu ajunge din întâmplare aici. Și nu pleacă.
Cooper, te rog.
Cooperează cu ei.
Uite ce e.
E greu de explicat.
Avem coordonatele de la o anomalie.
Ce fel de anomalie?
Aș ezita să-i spun supranaturală, dar științifică n-a fost.
Va trebui să vorbiți mai clar, dle Cooper. Acum.
A fost gravitația.
Ce fel de anomalie gravitațională? Și unde?
Mă bucur că te interesează gravitația, prietene,
dar nu-ți răspund până nu primim asigurări.
- Asigurări? - Da.
Că ne dați drumul de aici. Și nu în portbagajul unei mașini.
- Nu știi cine suntem, Coop? - Nu, profesore, nu știu.
Îl cunoști pe tatăl meu, prof Brand.
Noi suntem NASA.
- NASA? - NASA.
Aceeași NASA unde ai fost pilot.
Am auzit că v-au închis pentru că n-ați vrut să aruncați bombe
peste oamenii înfometați.
Când au înțeles că exterminarea nu e o soluție pe termen lung,
- ...au avut iar nevoie de noi. În secret. - De ce în secret?
Opinia publică n-ar fi acceptat cheltuieli cu explorarea spațiului
când lumea se chinuie să facă rost de mâncare.
Mana.
Grâul a murit acum șapte ani. Bamele, anul ăsta.
- A mai rămas doar porumbul. - Și cultivăm mai mult ca niciodată.
Dar, cum a fost cu cartofii în Irlanda și cu grâul în timpul furtunilor de praf,
porumbul va muri și el. În curând.
Vom găsi o cale, profesore, întotdeauna am găsit.
Împinși de convingerea de neclintit că Pământul e al nostru.
Nu e doar al nostru.
Dar e căminul nostru.
Atmosfera Pământului e 80% azot.
Noi nu respirăm azot, dar mana, da.
Și pe măsură ce se răspândește, aerul nostru devine tot mai puțin oxigenat.
Ultimii oameni care vor flămânzi vor fi primii care se vor sufoca.
Și generația fiicei tale
va fi ultima care va supraviețui pe Terra.
Murph e cam obosită. Poate să doarmă puțin în biroul meu?
Da, mulțumesc.
Bun...
Acum spune-mi care e planul tău pentru salvarea lumii.
Nu suntem meniți să salvăm lumea, ci s-o părăsim.
Navete Ranger.
Ultimele componente ale singurei noastre nave versatile de pe orbită, Endurance.
Ultima noastră expediție.
Ați trimis oameni în spațiu să ne caute un nou cămin?
Da, misiunile Lazăr.
- Ce optimist! - Lazăr a înviat din morți.
Sigur, dar întâi a trebuit să moară.
Nicio planetă din sistemul nostru solar nu susține viața
și cea mai apropiată stea e la 1.000 de ani-lumină.
E mai mult decât inutil.
Unde i-ați trimis?
Cooper...
Nu-ți pot spune mai multe până nu consimți să pilotezi nava asta.
- Ești cel mai bun pilot al nostru. - Abia dacă am părăsit stratosfera.
Echipa asta n-a părăsit simulatorul.
Avem nevoie de un pilot și asta e misiunea pentru care te-ai pregătit.
Fără să știu?
Acum o oră, nici nu știați că trăiesc și voiați să plecați oricum.
Nu aveam de ales.
Dar ceva te-a trimis aici.
- Te-au ales pe tine. - Cine sunt "ei"?
Cât timp voi fi plecat?
E greu de spus.
Câțiva ani?
Am copii, profesore.
Atunci du-te și salvează-i!
Cine sunt "ei"?
Am început să detectăm anomalii gravitaționale cam acum 50 de ani.
În principal bruiaje ale instrumentelor în atmosferă.
Cred că te-ai confruntat și tu cu una.
Da, deasupra strâmtorii.
Când cu accidentul. Ceva mi-a perturbat instrumentele.
Exact.
Dar, dintre toate anomaliile, cea mai semnificativă este asta.
Lângă Saturn, o perturbare a continuului spațiu-timp.
- E o gaură de vierme? - A apărut acum 48 de ani.
Și unde duce?
Într-o altă galaxie.
Găurile de vierme nu apar în mod natural.
Cineva a pus-o acolo.
"Ei"?
Oricine ar fi, se pare că au grijă de noi.
Gaura de vierme ne permite să ajungem la alte stele.
A apărut exact când aveam nevoie.
Ne-au înlesnit accesul la planete locuibile.
Mai exact, 12, conform sondelor.
Ați trimis sonde prin ea?
Am trimis și oameni. Acum 10 ani.
Misiunile Lazăr.
Douăsprezece lumi posibile,
12 lansări cu cei mai curajoși oameni din istorie,
conduși de remarcabilul dr Mann.
Naveta fiecăruia îl poate susține o perioadă de doi ani.
Dar o pot prelungi prin hibernare
și pot observa materiile organice timp de peste 10 ani.
Misiunea lor era să-și evalueze planeta și, dacă avea potențial,
trimiteau un semnal, intrau în hibernare și așteptau să fie salvați.
Și dacă nu promitea?
De-aia au fost curajoși.
Nu aveți resurse pentru a le vizita pe toate 12.
Nu.
Transmisiile de date prin gaura de vierme sunt rudimentare.
Semnale binare anuale ne dau o indicație despre planetele cu potențial.
Și există un sistem cu potențial.
Unul. Cam slabe șansele, nu?
Un sistem cu trei planete potențiale?
Mie nu mi se par așa slabe.
Bine.
Dacă ne găsim un cămin nou, ce o să facem mai departe?
Aici e mai complicat.
Există un Plan A și un Plan B.
Ai observat ceva ciudat la camera de lansare?
Toată baza este o centrifugă.
Un soi de vehicul. O stație spațială?
Ambele. Planul A.
Și cum o ridicăm de la sol?
Prima anomalie gravitațională a schimbat totul.
Atunci am înțeles că e posibil să stăpânești gravitația.
Așa că am început să lucrez la o teorie și am început să construim stația asta.
Dar încă n-ați rezolvat problema.
De-aia există Planul B.
Problema e gravitația. Cum să transporți suficienți oameni de pe Pământ.
Și asta e o cale.
Planul B: o "bombă de populare".
Cu peste 5.000 de ovule fertilizate și în greutate de sub 900 kg.
Și cum le-ați crește?
Le-am incuba pe primele 10 cu echipamentul de la bord.
După aia, prin mame-surogat, creșterea devine exponențială.
În 30 de ani, am putea avea o colonie de sute de oameni.
Adevărata dificultate a colonizării e diversitatea genetică.
Și astea ar rezolva problema.
Și oamenii de aici? Îi lăsați baltă, pur și simplu?
Copiii mei?
De-aia Planul A e mult mai frumos.
- Cât ați avansat? - Aproape am reușit.
Îmi cereți să risc totul
pentru un "aproape".
Îți cer să ai încredere în mine.
Găsește-ne un nou cămin.
Și până te întorci, voi fi rezolvat problema gravitației.
Îți dau cuvântul meu.
Pleacă!
Murph...
Pleacă! Dacă vrei să pleci, pleacă.
Lumea asta nu ți-a ajuns niciodată, așa-i, Coop?
Pentru că simt că m-am născut ca să plec în cosmos?
Și mă incită perspectiva?
- Nu înseamnă că e ceva rău. - Ar putea să fie.
Nu-mi plac lucrurile bune făcute din motive proaste.
"De ce"-ul, ăla e baza.
Și baza e solidă.
Noi, fermierii, stăm aici an după an așteptând degeaba ploaia și spunem...
"La anul".
Anul viitor n-o să ne salveze și nici cel de după el.
Lumea asta e o comoară, Donald, dar ne spune de mult să plecăm.
Omenirea s-a născut pe Pământ, dar nu e menită să piară aici.
Tom o să fie bine, dar trebuie să o împaci pe Murph.
Așa o să fac.
Fără să-i faci promisiuni de care nu știi dacă te vei ține.
Trebuie să vorbești cu mine, Murph.
Trebuie să repar ăsta înainte să plec.
Atunci o să-l păstrez stricat, ca să rămâi!
După ce v-ați născut voi, mama ta a spus un lucru pe care nu l-am înțeles.
Mi-a spus: "Acum..."
"Trăim doar ca să rămânem în amintirea copiilor noștri."
Și cred că acum înțeleg ce voia să spună.
Când devii părinte, devii fantoma viitorului copiilor tăi.
Ai spus că nu există fantome.
Așa e, Murph.
Murph, uită-te la mine.
Și eu nu pot să fiu fantoma ta acum.
Trebuie să trăiesc.
M-au ales pe mine.
Murph, m-au ales pe mine. Ai văzut. Tu m-ai condus la ei.
Exact de-asta nu trebuie să mergi!
Am descifrat mesajul.
- E un singur cuvânt. Știi care? - Murph.
"Stai".
Mesajul este "stai", tată!
Nu mă crezi.
Uită-te la cărți! Scrie "stai".
Nu mă asculți! Scrie "stai"!
O să mă întorc.
Când?
Unul pentru tine, unul pentru mine.
Când voi fi în spațiu, în stază
sau voi călători aproape de viteza luminii
sau voi fi lângă o gaură neagră,
timpul se va schimba pentru mine, va curge mai încet.
Când mă întorc,
o să le comparăm.
- Timpul va curge diferit? - Da.
Când mă întorc, s-ar putea să fim de aceeași vârstă, tu și eu.
Închipuie-ți!
- Murph... - Nici nu știi când te întorci.
Nu știi nimic!
Murph, nu mă obliga să plec așa.
Te rog, Murph!
Nu mă obliga să plec așa, Murph!
Hei...
Te iubesc.
Te voi iubi mereu. Pricepi?
Te voi iubi mereu... și o să mă întorc.
O să mă întorc.
- Cum a mers? - Bine.
A mers bine.
Te iubesc, Tom.
- Drum bun! - Da.
Ai grijă de fermă în locul meu, da?
Da?
- Pot să merg cu mașina ta cât lipsești? - Vrei să spui mașina ta.
O să-i pun să ți-o aducă înapoi.
Ai grijă de copiii mei, Donald!
Începem numărătoarea inversă. Zece...
Tati!
...nouă...
Tati!
...opt...
...șapte...
Tati!
...șase...
...cinci, pornire motor principal, patru...
...trei...
...doi...
...unu. Pornire propulsoare și...
Toate motoarele funcționează. Inițiem intrarea pe orbită.
Pregătiți-vă de separarea treptei întâi.
Treapta întâi separată.
Avem viteză Mach 1.
Toată lumea e bine? Am suficienți sclavi pentru colonia mea de roboți?
L-au setat cu umor, ca să se împace mai bine cu echipa.
Crede că ne relaxează.
Un robot sarcastic uriaș.
Ce idee grozavă!
Am o luminiță care se poate aprinde când glumesc.
Ar fi utilă.
Poți să te ghidezi după ea ca să intri în navă după ce te scuip afară.
- La ce nivel ai setarea de umor, TARS? - La 100%.
Hai s-o reducem la 75%, te rog.
Separarea treptei a doua.
Transmisiunile pe comandă manuală.
Comandă manuală.
- Dezactivez regulatoarele 1, 2 și 3. - Dezactivate.
- Preiau controlul. - Ai controlul, pilot.
Direcția automată, setată.
Reduc propulsia. Celulele de combustibil 1, 2 și 3.
100%.
Purificarea aerului.
E greu să lași totul în urmă.
Pe copiii mei, pe tatăl tău...
O să stăm mult împreună.
- Ar trebui să învățăm să comunicăm. - Și să tăcem.
Am fost sinceră cu tine.
Nu e cazul să fii chiar așa sinceră.
TARS, care e nivelul tău de sinceritate?
- 90%. - 90%?
Sinceritatea absolută nu e nici cea mai diplomatică,
nici cea mai sigură formă de comunicare cu ființe emotive.
Bine...
90% să fie, dr Brand.
Ne apropiem de Endurance. Timp estimat, 12 minute.
Preiau controlul.
Ne apropiem de portul de andocare. Distanța, 500 m.
Acum depinde de tine, Doyle.
Ușurel, Doyle, încetișor...
- E bine. - Cuplează-ne cu nava.
- Ne-am acuplat. - Acuplare realizată!
- Bravo. - Puneți-vă căștile.
Bravo!
Ușa nu se încarcă.
Gata, se încarcă.
- Cooper, ar trebui să ai controlul. - Am controlul.
Comunicarea cu stația este activă.
Mamă...
Inițializare.
- Suntem gata de rotație? - O clipă.
- Bună, CASE. - Bună, TARS.
Bun, suntem pregătiți.
Să-i dăm bătaie!
Rotație 30%.
1 G.
Cum te împaci cu gravitația?
Bine.
Romilly? Te simți bine?
- Da. - Sigur?
Da, stați puțin doar.
Avem niște Dramamină în capsulele de stază. Mă întorc imediat.
- Auzi, Brand? - Da?
Adu multă.
Amelia... ai grijă de tine.
- Salută-l pe dr Mann din partea mea. - Îl salut, tată.
Traiectoria voastră arată bine.
- Am calculat doi ani până la Saturn. - O să ne trebuiască multă Dramamină.
Aveți grijă de familia mea, vă rog.
O să vă așteptăm.
Vom fi puțin mai în vârstă, mai înțelepți...
Dar bucuroși să vă vedem.
"Să nu aluneci liniștit în noapte,"
"Revoltă-te-mpotriva morții, bătrânețe;"
"Când flacăra-ți se stinge, te împotrivește."
"Chiar de-nțelepții socotesc Că întunericul pe drept îi cheamă"
"Căci din cuvântul lor n-au făurit lumină,"
"Nici ei n-alunecă în noapte liniștit."
"Când flacăra se stinge, se împotrivesc."
- Te simți bine? - Da.
Mulțumesc.
Poftim pastilele.
Ce singurătate...
- Ne avem unul pe altul, nu ca dr Mann. - Nu, mă refer la ei.
E o planetă perfectă, n-o să mai găsim alta ca ea.
Așa e, nu-i același lucru cu căutarea unui apartament nou.
Rasa umană va hoinări în derivă,
în căutarea unei pietre de care se poate agăța să-și tragă sufletul.
Noi trebuie să găsim "piatra".
Și cele trei candidate sunt la limita care ar putea susține viața umană.
Prima e planeta Laurei Miller.
Laura a demarat programul nostru biologic.
- Aici e a lui Wolf Edmunds. - Spune-mi despre el.
Wolf e specialist în fizica particulelor.
Niciunul n-avea familie, așa-i?
Nu, n-aveau pe nimeni, tata a insistat.
Toți știau ce mici sunt șansele să mai vadă vreun alt om.
Sper să-i surprindem măcar pe trei.
- Și dr Mann? - Dr Mann?
E remarcabil. E cel mai bun dintre noi.
A inspirat 11 oameni să-l urmeze pe cel mai singuratic drum din istorie.
Oameni de știință, exploratori...
Asta-mi place. Avem de luptat cu pericole mari în cosmos.
Chiar și cu moartea, dar...
Nu cu răutatea.
- Nu crezi că natura poate fi malefică? - Nu.
Formidabilă, da. Înfricoșătoare, da. Dar nu malefică.
Leul e malefic pentru că face gazela bucăți?
- Doar răul pe care-l luăm cu noi, deci. - Da.
- Echipajul ăsta e crema omenirii. - Chiar și eu?
- Știi ce? Am fost de acord cu 90%. - Poftim.
- Vino și tu la culcare. - Vin imediat.
Nu uita, Coop, te strofoci, literalmente, degeaba.
TARS, hai să mai studiem o dată traiectoria.
Opt luni până la Marte.
Accelerăm pe lângă Marte și avem 14 luni până la Saturn. Nu s-a schimbat nimic.
Vreau să te întreb ceva.
- Dr Brand și dr Edmunds... - De ce șoptești? Nu te aud.
Dr Brand și dr Edmunds erau apropiați?
Nu știu.
Adică 90% nu știi sau 10% nu știi?
Am și o setare de discreție, Cooper.
Dar nu și o față impasibilă, șmechere.
Bună!
Tati se bagă la somnul cel lung.
Voiam să vă spun noutățile.
Pământul arată minunat de aici.
Nu se vede deloc praful.
Sper că faceți bine.
Știu că o să primiți mesajul, prof Brand mi-a promis că vi-l transmite.
Să știți că vă iubesc.
- El e? - Nu cred, Murph.
Tu trebuie să fii Donald.
Bună, Murph.
Ce cauți în mașina tatei?
Mi-a cerut să i-o aduc fratelui tău.
Și v-a transmis un mesaj.
E supărată pe el pentru că a plecat.
Dacă vreți să înregistrați și voi mesaje, putem să i le transmitem.
Murph e sclipitor de inteligentă.
Aș putea să-i întețesc un pic flacăra.
Deja și-a făcut de râs profesorii.
Poate ar trebui să vină să te facă de râs și pe tine.
- Unde sunt? - Se îndreaptă spre Marte.
Următorul mesaj de la Cooper o să vină când se vor apropia de Saturn.
Cei de la școală vor să repet cursul de Patologia plantelor, ceea ce e nasol.
Dar aș putea începe Agricultura avansată cu un an mai devreme.
Trebuie să închid, tată. Sper că ești în siguranță.
Îmi pare rău, Coop.
Am rugat-o pe Murph să spună și ea ceva, dar e încăpățânată ca taică-său.
Mai încerc și data viitoare.
Te simți bine, Rom?
Chestia asta mă sperie, Cooper.
Uite. Asta.
Câțiva milimetri de aluminiu, dincolo de care orice,
pe o rază de milioane de kilometri, ne-ar ucide imediat.
Știi că unii din cei mai buni navigatori solitari din lume nu știu să înoate?
Nu știu. Dacă ar cădea în apă, ar muri.
Noi suntem exploratori, Rom.
Și asta e barca noastră.
Ia-le tu.
De la sonda de comunicații?
A fost pe orbită, lângă gaura de vierme.
Asta e gaura de vierme. De fiecare dacă când trecem,
primim imagini din cealaltă parte a galaxiei străine.
- Ca și cum am privi prin periscop. - Exact.
Deci știm destul de bine ce vom găsi pe partea cealaltă, da?
Din punct de vedere al navigației.
Băieți, se pare că ajungem la gaura de vierme cam în trei ore.
- Auzi, Coop, putem opri rotația? - De ce?
Suntem suficient de aproape încât s-o vedem.
- Bine. - Mersi.
Uite-o! Aia e gaura de vierme!
Nu scuipa pe noi, Rom.
E o sferă.
Sigur că da. Credeai că o să fie o gaură?
Nu, dar în toate ilustrațiile pe care le-am văzut...
Ilustrațiile încearcă să-ți arate cum funcționează.
Să zicem că vrei să mergi de aici până acolo.
Dar e prea departe, nu?
O gaură de vierme curbează spațiul așa și o poți lua pe scurtătură,
printr-o dimensiune superioară.
Pentru a arăta asta, au transformat spațiul tridimensional în spațiu bidimensional,
ceea ce transformă gaura de vierme în ceva bidimensional: un cerc.
Dar ce e un cerc în spațiul tridimensional?
- O sferă. - Exact.
O gaură sferică.
Dar cine a creat-o? Cui trebuie să-i mulțumim?
Eu nu mulțumesc nimănui până nu plecăm întregi de aici, Rom.
E vreo șmecherie, Doyle?
Nimeni nu știe.
Ceilalți au trecut, așa-i?
Cel puțin unii dintre ei.
Sunteți gata să vă luați la revedere de la sistemul nostru solar?
Și de la galaxia noastră.
Pornim!
Comenzile nu funcționează aici. Trecem prin spațiul condensat.
E un spațiu dincolo de cele trei dimensiuni ale noastre. Poți doar să observi.
Ce e aia?
- Cred că sunt ei. - Distorsionează continuul spațiu-timp.
Nu!
Ce-a fost asta?
Prima strângere de mână.
Am...
Am ajuns.
Am primit mesajele pierdute.
- Cum? - Sonda de pe partea asta le-a stocat.
Ani întregi de date obișnuite. Nicio surpriză.
De pe planeta lui Miller avem semnale pozitive. La fel de la dr Mann.
De pe planeta lui Edmunds, nimic de trei ani.
Eroare de transmisie?
Poate. Semnalele erau pozitive până s-au întrerupt.
Dar planeta lui Miller e bună, nu?
Pentru că suntem în apropiere.
Există o singură complicație.
Planeta e mult mai aproape de Gargantua decât credeam.
- Gargantua? - Așa îi spunem găurii negre.
Planeta lui Miller și a dr-lui Mann orbitează în jurul ei.
- Și a lui Miller e pe orizont? - Ca o minge pe coș.
Dacă aterizăm, vom fi periculos de aproape.
O gaură neagră așa mare are o atracție gravitațională uriașă.
Pot să dau roată stelei neutronice ca să încetinesc.
Nu e vorba de asta, ci de timp.
Gravitația de pe planeta aia ne va dilata drastic timpul față de Pământ.
Cât de mult?
Fiecare oră petrecută pe ea va echivala
cu șapte ani pe Pământ.
- Doamne... - Asta e relativitatea, băieți.
Nu putem să coborâm fără...
Cooper, avem o misiune.
Da, avem o misiune:
să găsim o planetă care să găzduiască oamenii care trăiesc pe Pământ acum.
Gândește-te dincolo de familia ta!
Mă gândesc la familia mea și la milioane de alte familii.
Planul A n-are rost dacă pământenii mor până îl îndeplinim.
Așa e.
De-aia există și Planul B.
Cooper are dreptate.
Timpul e o resursă, ca oxigenul sau hrana. Coborârea ne va costa.
Uite ce e...
Datele dr-lui Mann sunt promițătoare, dar am ajunge peste câteva luni.
Planeta lui Edmunds e și mai departe.
Miller n-a transmis multe, dar planeta are apă, materie organică...
- Nu găsești prea des așa ceva. - Așa e.
Gândește-te la resursele, inclusiv timpul, pe care le vom consuma la întoarcere.
Romilly,
cât de departe de planeta lui Miller trebuie să fim ca să evităm distorsiunea?
Chiar dincolo de cuspidă.
Care e aici, chiar lângă planeta lui Miller.
- Bun. - În regulă...
Aici e Gargantua. Aici e planeta lui Miller.
În loc să plasăm Endurance pe orbita planetei lui Miller,
caz în care am economisi combustibil, dar am pierde timp,
să ne plasăm pe o orbită mai largă în jurul Gargantuăi, paralelă cu planeta
și în afara distorsiunii temporale, aici.
Coborâm într-un Ranger, o luăm pe Miller și mostrele,
ne întoarcem, analizăm, discutăm. O dusă și-o venită.
Consumăm combustibil, dar economisim timp.
- Cred că merge. - E bine.
Jos n-o să avem timp de prosteli și de discuții,
așa că tu, TARS, trebuie să rămâi aici.
CASE, tu vii cu mine. Restul puteți rămâne.
Dacă o să dureze doi ani, în timpul ăsta pot cerceta gravitația.
Observațiile din gaura de vierme ar fi foarte valoroase.
TARS, calculează o orbită în jurul Gargantuăi.
Conservă combustibil, minimizează accelerația, dar să fim în raza planetei.
- Ai înțeles? - Nu v-aș lăsa baltă...
Dr Brand.
- Ești gata, CASE? - Da.
- Nu vorbești mult, așa-i? - Vorbește TARS destul.
Detașează-ne.
- Romilly, vezi ce forțe? - Incredibil.
O adevărată inimă a întunericului.
Dacă am putea vedea steaua colapsată dinăuntru,
singularitatea, am rezolva enigma gravitației.
- Și nu putem extrage nimic? - Nimic nu trece de orizont.
Nici măcar lumina.
- Răspunsul e acolo, dar nu-l vedem. - Uite planeta lui Miller.
La revedere, Ranger.
Intrăm cam repede în atmosferă.
- Să încetinim cu propulsoarele? - Nu.
O să folosesc aerodinamicitatea, așa economisesc combustibil.
Frecarea cu aerul?
- Trebuie să coborâm repede, nu? - Mai bine ajungem întregi.
- Țineți-vă bine! - Brand, Doyle, pregătiți-vă.
- Ar trebui să încetinim. - Fii cuminte, CASE.
Nu m-am prăbușit decât o dată. Am încetinit când nu trebuia.
- Puțină precauție... - Te poate ucide, la fel ca imprudența.
- Cooper, e prea repede! - Mă descurc.
- Să dezactivez feedback-ul? - Nu, trebuie să simt aerul.
Îi dăm drumul.
E numai apă!
Esența vieții.
1.200 de metri.
- Am localizat emițătorul? - Acum.
- Poți să manevrezi? - Trebuie să reduc viteza.
O să cobor în spirală. Țineți-vă bine!
700.
La semnalul meu, CASE.
500 de metri.
Motoare!
- Foarte grațios. - Nu.
Dar foarte eficient.
Ce așteptați? Dați-i bătaie!
Hai!
Aici trec șapte ani la fiecare oră. Să nu pierdem vremea!
Încoace!
Cam 200 de metri.
- Gravitația e foarte puternică. - Plutești prin spațiu de prea mult timp?
E la 130% din gravitația Pământului.
Hai...
- Nu e nimic aici. - Ar trebui să fie.
Dacă semnalul vine de aici, atunci...
Emițătorul ei.
O bucată de epavă.
Unde e restul?
Către munți!
Ăia nu sunt munți.
Sunt valuri!
Aoleu! Aoleu!
Ăla se îndepărtează de noi.
Ne trebuie înregistratorul.
Brand, Doyle, înapoi la Ranger imediat!
Nu plecăm fără datele ei.
Întoarceți-vă imediat!
N-avem timp!
Vine al doilea val! Suntem în mijlocul hulei.
L-am luat!
Întoarceți-vă imediat la Ranger!
Brand, întoarce-te imediat!
Nu, Cooper, pleacă. Eu nu ajung.
- Pleacă! - CASE, du-te și ia-o.
- Pleacă! - Urcă, Brand!
Hai!
- N-o să reușesc! - Ba da, o să reușești!
O aduce CASE! Întoarce-te, Doyle!
Hai!
Repede, la sas!
Hai!
Fir-ar...
Acționez manual sasul interior!
Cooper! Stai!
Motoarele sunt inundate! Trebuie să le opresc.
Dumnezeule mare...
Ține-te bine!
CASE, care e problema?
E plină de apă, las-o să se scurgă.
Fir-ar al dracu'!
- De ce nu m-ai lăsat când ți-am zis? - Și eu ți-am zis să te întorci!
- Unul din noi se gândea la misiune! - Te gândeai să te întorci acasă!
Eu încercam să fac ce trebuie!
Îi spui și lui Doyle asta?
- CASE, cât durează? - 45 - 60 de minute.
Esența vieții, da?
Cât pierdem, Brand?
Mult. Decenii.
Ce s-a întâmplat cu Miller?
Cred că naveta ei a fost distrusă de un val la scurt timp după impact.
Și cum au rămas bucățile aproape atâția ani?
Din cauza distorsiunii temporale.
După timpul planetei ăsteia, a aterizat abia acum câteva ore.
Probabil a murit acum câteva minute.
Datele pe care le-a primit Doyle erau cele inițiale, într-o buclă infinită.
Nu suntem pregătiți pentru asta...
Voi, savanții, habar n-aveți să supraviețuiți.
Am ajuns până aici cu inteligența. Mai departe decât oricine.
Nu suficient de departe!
Acum suntem blocați aici până nu mai rămâne nimeni de salvat pe Pământ!
Număr minutele, la fel ca tine, Cooper.
Există vreo posibilitate să sărim printr-o gaură neagră?
Să recâștigăm anii?
Nu da din cap la mine!
Timpul e relativ, da?
Se poate întinde și se poate comprima,
dar nu poate fi dat înapoi.
Singurul lucru care poate traversa dimensiunile, cum e timpul, e gravitația.
Bun...
Ființele care ne-au adus aici comunică
- ...prin gravitație, da? - Da.
E posibil să ne vorbească din viitor?
- E posibil. - Bine. Dacă pot ei...
"Ei" sunt ființe cvintidimensionale.
Pentru ei, timpul ar putea fi o dimensiune fizică.
Pentru ei,
trecutul poate fi un canion în care pot coborî
și viitorul, un munte pe care îl pot escalada. Dar pentru noi nu e așa.
Cooper, am greșit. Îmi pare rău.
Dar știai de relativitate.
Brand...
Fetița mea avea 10 ani.
N-am putut-o învăța teoriile lui Einstein înainte să plec.
- Nu puteai să-i spui că salvezi lumea? - Nu.
Când devii părinte, un lucru devine foarte clar.
Copiii tăi trebuie să se simtă în siguranță.
Deci nu-i poți spune unui copil de 10 ani că vine sfârșitul lumii.
Cooper?
- Cât mai e până pornesc motoarele? - 1-2 minute.
Nu le avem. Căștile!
Brand, ești copilot.
CASE, scoate oxigenul prin propulsoare!
- Îl aprindem. - Recepționat.
- M-am legat. - Depresurizez.
Start motoare!
Bună, Rom.
V-am așteptat ani de zile!
Câți ani?
- Trebuie să fi trecut... - 23 de ani, 4 luni și 8 zile.
Unde e Doyle?
Credeam că sunt pregătită. Știam teoria.
Dar realitatea e diferită.
Și Miller?
Aici nu ne așteaptă nimic.
De ce n-ai dormit?
Am dormit de câteva ori. Dar nu credeam că vă mai întoarceți.
Și n-am vrut să visez până mor.
Am aflat tot ce am putut despre gaura neagră,
dar nu i-am putut trimite nimic tatălui tău.
Primim date, dar nu putem transmite.
- Mai trăiește? - Da, sigur.
- Da? - Da.
Avem ani întregi de mesaje stocate.
Cooper.
Perioadă mesaje, 23 de ani.
Redă-le de la început.
Bună, tată.
Salut!
Am terminat școala al doilea.
Dra Kurling tot note de 7 mi-a dat.
Mi-a tras în jos media, dar nici locul doi nu e rău.
Bunicul a participat la absolvire.
Am cunoscut altă fată.
Cred că ea e jumătatea mea.
O cheamă Lois. Ea e.
Murphy i-a furat mașina bunicului.
A făcut accident, dar e bine.
Bună, tată.
Ia uite aici!
Ești bunic!
Îl cheamă Jesse.
Am vrut să-i spun Coop, dar Lois a zis că poate îi spunem așa următorului.
Donald zice că deja e străbunic, să-l lăsăm așa.
Scumpule. Scumpule.
Zi "pa, bunicule"!
Pa, bunicule! Bine...
Scuze că a trecut așa mult.
Dar...
A fost necazul cu Jesse...
Bunicul a murit săptămâna trecută.
L-am îngropat lângă mama și lângă Jesse.
Acolo te-am fi îngropat și pe tine, dacă...
...te-ai fi întors.
Murph a venit la înmormântare.
Nu prea ne vedem, dar a venit pentru asta.
N-o să primești mesajul, știu.
Toate mesajele astea plutesc...
...în derivă, în întuneric.
Lois spune...
...că ar trebui să nu mai sufăr după tine.
Așa că...
...o să încerc să te las în pace.
Nu știu unde ești, tată,
dar sper că ești împăcat.
Adio.
Bună, tată.
Bună, Murph.
Nemernicule...
N-am scris niciun mesaj cât mai răspundeai,
pentru că eram supărată că ai plecat.
Și, când n-ai mai trimis nimic,
a trebuit să mă împac cu hotărârea pe care o luasem.
Dar azi e ziua mea.
Și e o zi specială, pentru că mi-ai spus...
Mi-ai spus că, atunci când te întorci, e posibil să fim de aceeași vârstă.
Și azi împlinesc vârsta pe care o aveai tu când ai plecat.
Așa că ar fi un moment potrivit să te întorci.
N-am vrut să te deranjez. Doar că nu te-am mai văzut aici.
N-am mai fost aici.
Eu vorbesc mereu cu Amelia.
Mă ajută.
- Mă bucur că ai început și tu. - N-am început.
Aveam nevoie să spun ceva, atâta tot.
- Știu că mai sunt încă în spațiu. - Știu.
Sunt multe motive pentru care nu reușesc să comunice cu noi.
Știu, profesore.
Nu sunt sigur de ce mă tem mai tare.
Că nu se mai întorc sau...
...că se întorc și află că am eșuat.
Atunci hai să reușim.
Deci... Să ne întoarcem la a patra iterație.
S-o mai aplicăm la niște domenii.
Cu respect, profesore, am făcut-o de sute de ori.
Dacă merge o singură dată, e suficient.
Fiecare nit pe care-l pun putea să fie un glonț.
Eu zic că am slujit bine lumea asta,
fie că rezolvăm sau nu ecuația înainte să crăp eu.
- Nu fi morbid, profesore. - Nu mi-e frică de moarte.
Sunt un fizician bătrân.
Mi-e frică de timp.
De timp.
Ți-e frică de timp...
Ani de zile am încercat să rezolvăm ecuația
fără să schimbăm ipoteza legată de timp.
- Și... - Și asta înseamnă
că fiecare iterație se sprijină pe propria demonstrație.
Formula e recursivă. Nu are sens.
Vrei să spui că munca mea de-o viață nu are sens, Murph?
Nu, vreau să spun că ai încercat s-o termini cu o mână,
nu, cu ambele mâini legate la spate.
Și nu înțeleg de ce.
Sunt un om bătrân, Murph.
Putem să discutăm asta altă dată?
Vreau să vorbesc cu fata mea.
Acum, când pășim în univers,
trebuie să ne confruntăm cu realitățile călătoriilor interstelare.
Trebuie să gândim dincolo de durata vieții noastre.
Trebuie să gândim nu ca indivizi... ci ca specie.
"Să nu aluneci liniștit în noapte."
TARS ne-a ținut-o pe Endurance la îndemână.
Dar expediția a durat cu ani mai mult decât anticipasem.
Nu mai avem destul combustibil cât să vizităm ambele planete,
deci trebuie să alegem.
Dar cum?
Amândouă sunt promițătoare.
Datele lui Edmunds sunt mai bune, dar dr Mann transmite încă.
Nu avem motive să credem că datele lui Edmunds s-au deteriorat.
Planeta lui are elementele-cheie pentru viață.
- La fel și a dr-lui Mann. - Cooper, ăsta e domeniul meu.
Și eu cred că planeta lui Edmunds e mai avantajoasă.
- De ce? - Din cauza Gargantuăi.
Pe planeta lui Miller am găsit hidrocarburi organice, da, dar viață nu era.
Era sterilă. La fel va fi și pe planeta lui Mann.
Din cauza găurii negre?
Legea lui Murphy. Ce se poate întâmpla, se va întâmpla.
Accidentul e prima treaptă a evoluției,
dar când orbitezi o gaură neagră, nu se întâmplă multe.
Atrage în ea asteroizii, cometele, alte lucruri care altfel ar ajunge la tine.
Trebuie să mergem mai departe.
Parcă ziceai că dr Mann e cel mai bun dintre noi.
E remarcabil. Suntem aici datorită lui.
Și iată, e aproape de noi.
E acolo și ne transmite un mesaj foarte clar,
prin care ne spune să venim pe planeta lui.
Da, dar datele lui Edmunds... sunt mai promițătoare.
- Ar trebui să votăm. - Atunci trebuie să știi ceva.
Brand? Are dreptul să știe.
N-are nicio legătură.
- Ce anume? - E îndrăgostită de Wolf Edmunds.
- E adevărat? - Da.
Și asta mă face să vreau să-mi urmez inima.
Poate ne-am străduit prea mult să rezolvăm problema teoretic.
Ești om de știință, Brand.
Atunci ai încredere în mine
când îți spun că dragostea nu e ceva inventat de noi.
E ceva observabil și puternic.
Trebuie să aibă o semnificație.
Are semnificație. Utilitate socială, relații sociale, creșterea copiilor...
Iubim și oameni care au murit.
- Unde e utilitatea socială? - Nu există niciuna.
Poate că dragostea înseamnă mai mult,
poate are o semnificație pe care n-o înțelegem încă.
Poate e vreo dovadă, vreun artefact al unei dimensiuni superioare
pe care n-o putem percepe conștient.
Sunt atrasă departe în univers spre cineva pe care nu l-am văzut de 10 ani
și care știu că, probabil, a murit.
Dragostea e singurul lucru pe care-l putem percepe
care transcende timpul și spațiul.
Poate ar trebui să avem încredere în ea, chiar dacă n-o înțelegem încă.
Recunosc, Cooper...
Da, posibilitatea de a-l revedea pe Wolf mă umple de bucurie.
Asta nu înseamnă că mă înșel.
Sincer, Amelia...
E posibil să însemne.
TARS, fă-ne traseul către planeta dr-lui Mann.
O să pierdem cam o treime din recoltă. Dar la anul...
O să lucrez și pământul lui Nelson și recuperăm.
Ce-a pățit Nelson?
Murph, mai vrei sufleu?
M-am săturat, mersi. A fost delicios.
Coop, termină-ți chifteaua.
Vrei să dormi la noi? Camera ta e exact cum ai lăsat-o.
Trebuie să mă întorc.
Mașina mea de cusut e acolo, dar ai destul...
Trebuie să...
Prea multe amintiri.
E posibil să avem leac pentru asta.
Din cauza prafului.
Lois, am un prieten care poate să-l consulte la plămâni.
- Amelia, îmi pare rău. - Ai fost obiectiv.
Dacă nu cumva mă pedepseai că am greșit pe planeta lui Miller.
Nu, n-a fost o decizie personală.
Dacă te înșeli, va trebui să iei o decizie foarte personală.
Am calculat cantitatea de combustibil cât să ne putem întoarce.
Dacă nu e bună planeta lui Mann, va trebui să hotărâm dacă ne întoarcem
sau mergem spre planeta lui Edmunds cu Planul B.
O colonie ne-ar putea salva de la dispariție.
O să ai de ales între a-ți revedea copiii și a asigura viitorul rasei umane.
Sper că vei fi la fel de obiectiv.
Întreabă de tine de când și-a revenit.
Te-am tot căutat.
- Murph... - Sunt aici, profesore.
V-am dezamăgit pe toți.
Nu, ne-ai dus foarte departe! Aproape de soluție.
O să termin eu ce ai început.
Murph, ce bună ești...
Ai crezut în mine...
În toți anii ăștia.
Eu...
Eu ți-am cerut să ai încredere.
Voiam să crezi...
Că tatăl tău...
Se va întoarce.
Cred, profesore.
Iartă-mă, Murph.
Nu am de ce să te iert.
Să știi... Să știi că am mințit, Murph.
Te-am mințit.
Nu avea niciun motiv, niciun rost...
...să se întoarcă.
Oamenii de pe Pământ nu pot fi ajutați.
Dar Planul A...
Toate astea! Și toți oamenii de aici!
Și ecuația!
Tata știa?
M-a părăsit aici?
Să...
...nu...
...aluneci...
...liniștit...
Nu!
Nu se poate să mori.
Nu!
Dr Brand, îmi pare rău, tatăl tău a decedat azi. Nu a suferit.
Și a murit împăcat.
Condoleanțe pentru pierderea suferită.
Brand, știai?
Ți-a spus, nu-i așa?
Ai știut.
Că misiunea a fost praf în ochi.
Ne-ați părăsit aici.
Ne-ați lăsat să ne sufocăm.
Să murim de foame.
Un nor înghețat.
E-n regulă.
Gata...
Nu plânge.
Roagă-te să nu afli niciodată ce bine e să vezi altă față de om!
Nu aveam mari speranțe la început,
dar, după atâta timp, nu mai aveam deloc.
Îmi epuizasem complet proviziile.
Ultima oară când am intrat în stază, nici nu mi-am stabilit o dată de trezire.
Literalmente, m-ați trezit din morți.
Ca pe Lazăr.
- Și ceilalți? - Mă tem că ești doar tu.
Până acum, fără îndoială.
Nu, în situația prezentă, sunt șanse foarte mici să mai salvăm pe cineva.
Dr Mann... Dr Mann?
Povestește-ne despre lumea ta.
Lumea noastră, sperăm.
Lumea noastră este rece,
e stearpă...
Dar foarte frumoasă.
Zilele au 67 de ore și sunt reci.
Nopțile au tot 67 de ore și sunt mult mai reci.
Gravitația e foarte plăcută, 80% din cea a Pământului.
Unde am aterizat eu, apa este alcalină
și aerul conține prea mult amoniac pentru a fi respirabil,
dar jos, la suprafață, și există o suprafață,
clorul se disipează.
Amoniacul lasă loc hidrocarburilor cristaline... și aerului respirabil.
Și materiei organice.
Posibil, chiar organismelor vii.
E posibil să trebuiască să împărțim planeta.
Datele astea sunt de la suprafață?
În decursul anilor, am lansat mai multe sonde.
- Cât de departe ai explorat? - Am făcut mai multe expediții.
Dar oxigenul fiind limitat, KIPP a făcut majoritatea muncii de teren.
- Ce s-a întâmplat cu KIPP? - S-a defectat.
A identificat greșit primele materii organice drept cristale de amoniac.
Ne-am chinuit o vreme, dar până la urmă l-am scos din uz
și i-am folosit sursa pentru a continua misiunea.
Credeam că eram singur înainte să-l închid...
Vreți să văd dacă-l pot repara?
Nu, are nevoie de un om.
Dr Brand, CASE îți transmite un mesaj de la stația de comunicații.
Bine, vin imediat. Mă scuzați.
Dr Brand, îmi pare rău, tatăl tău a decedat azi. Nu a suferit.
Și a murit împăcat.
Condoleanțe pentru pierderea suferită.
E Murph? A crescut...
Brand, știai?
Ți-a spus, nu-i așa?
Ai știut.
Că misiunea a fost praf în ochi.
Ne-ați părăsit aici.
Ne-ați lăsat să ne sufocăm.
Să murim de foame.
Știa și tata?
Tată?
Vreau doar să știu...
...dacă m-ai lăsat aici să mor!
Trebuie să știu.
Cooper, tata...
Tata și-a dedicat întreaga viață realizării Planului A.
Nu înțeleg la ce se referă.
Eu înțeleg.
Nici măcar nu spera să ia oamenii de pe Pământ?
Nu.
Dar încearcă de 40 de ani să rezolve ecuația gravitației!
Amelia, tatăl tău rezolvase ecuația dinainte să plec eu.
Atunci de ce n-a folosit-o?
Ecuația nu a putut împăca relativitatea cu mecanica cuantică.
- E nevoie de mai mult. - De mai mult ce?
De mai multe date. Să studiem o gaură neagră.
Dar singularitatea nu poate exista fără orizont.
Romilly, e adevărat?
Dacă gaura neagră e scoica, singularitatea e perla dinăuntru.
Gravitația e așa puternică, încât e ascunsă în întuneric,
dincolo de orizont.
De-aia îi spunem gaură neagră.
Bine, dar dacă vedem dincolo de orizont...
Nu putem, Coop.
Unele lucruri sunt menite să rămână neștiute.
Tatăl tău a trebuit să găsească altă soluție să salveze rasa umană.
Planul B. O colonie.
Și de ce n-a spus nimic?
- De ce a construit stațiile? - Știa ce greu va fi
să convingă oamenii să coopereze pentru salvarea speciei și nu a lor înșile.
- Sau a copiilor lor. - Prostii!
Tu n-ai fi venit dacă nu credeai că-ți salvezi copiii.
Evoluția n-a depășit încă această barieră primitivă.
Îi putem iubi profund și altruist pe cei pe care-i cunoaștem,
dar acea empatie rareori se extinde dincolo de ei.
Dar minciuna...
Minciuna aia monstruoasă...
E de neiertat. Și el știa asta.
Era pregătit să-și distrugă propria umanitate pentru a salva specia.
- A făcut un sacrificiu incredibil. - Ba nu!
Un sacrificiu incredibil fac oamenii de pe Pământ, care o să moară!
Pentru că el, cu aroganța lui nenorocită, i-a considerat pierduți.
Îmi pare rău, Cooper, dar chiar sunt pierduți.
Nu. Nu!
Noi suntem viitorul.
Cooper, ce pot să fac pentru tine?
Lasă-mă să plec acasă.
Ești 100% sigură?
Soluția lui era corectă. O avea de ani de zile.
- Și e inutilă? - E doar jumătate din răspuns.
Și cum găsim cealaltă jumătate?
În univers? Într-o gaură neagră.
- Dar aici, pe Pământ? - Da?
Nu cred că putem.
Își fac bagajele și pleacă...
- Ce speră să găsească? - Speră să supraviețuiască.
Fir-ar al naibii...
Oamenii n-au dreptul să știe?
Panica n-o să ajute, trebuie să muncim ca de obicei.
Dar nu asta ne manipula prof Brand să facem?
Brand ne-a lăsat baltă. Eu încă mai caut o soluție.
Deci...
Ai vreo idee?
Am un sentiment.
Ți-am povestit despre fantoma mea.
Tata credea că-i spun "fantomă"
pentru că mă tem de ea.
Dar nu m-am temut niciodată de ea.
Îi spuneam fantomă pentru că o simțeam...
Ca pe o persoană.
Parcă încerca să-mi spună ceva.
Dacă există vreun răspuns pe Pământ, e acolo,
cumva, în camera mea.
Trebuie să-l găsesc.
Nu mai avem timp.
Și absorbantele auxiliare de oxigen?
Lasă-le, CASE. Voi dormi mai tot timpul drumului.
- Hei, Coop. - Da.
Am o sugestie pentru drumul de întoarcere.
- Ce sugestie? - Mai aruncă o privire la gaura neagră.
Mă duc acasă, Rom.
Da, știu. N-o să pierzi timp.
Oamenii de pe Pământ au o șansă.
- Spune-mi. - Gargantua e o gaură neagră bătrână.
- O numim "singularitate blândă". - Blândă?
Nu sunt deloc blânde. Dar gravitația de flux e atât de rapidă,
încât ceva care traversează rapid orizontul ar putea supraviețui. O sondă, să zicem.
- Și ce se întâmplă dincolo? - După orizont, nu știm nimic.
Deci de unde știm că nu există o cale
ca sonda să vadă singularitatea și să transmită datele cuantice?
Dacă e echipat să transmită orice fel de energie pulsatilă...
Când a devenit sonda "el", profesore?
TARS e candidatul logic.
Deja i-am spus ce să caute.
Am nevoie de emițătorul optic al lui KIPP, Cooper.
Ai face asta pentru noi?
Nu te emoționa, sunt robot și, prin urmare, trebuie să fac tot ce-mi spui.
- Ți s-a stricat beculețul de umor. - Nu glumesc.
Am nevoie ca TARS să ia și să adapteze componente de la KIPP.
Nu vreau să-i strice arhiva.
- O să-l supraveghez eu. - Bine.
Ne trebuie trei situri,
unul pentru laboratorul dr-lui Brand, două pentru habitat.
După ce aterizează modulele, nu le mai mutăm.
Pot să te duc unde am trimis sondele, dar cred că se strică vremea.
Mai bine așteptăm.
CASE aduce restul echipamentului de distilat.
Aș vrea să stabilim tabăra până la căderea nopții.
- Vijeliile astea trec repede, de obicei. - Bine.
- Ai nevoie de un emițător cu rază lungă. - Am.
- Ești încărcat? - Da.
Vino cu mine.
TARS, 72 de ore, da?
Am înțeles, Cooper.
Brand mi-a spus de ce simți nevoia să te întorci.
Dar mă văd obligat să menționez
că o misiune ca a noastră ar avea nevoie de un inginer în plus.
Ia-o mai ușor! Siguranța e prioritară, CASE, nu uita.
Siguranța e prioritară, Cooper.
Dr Mann, sunt onorat că particip la misiunea asta.
Dar după ce stabilim tabăra de bază și punem modulele, treaba mea s-a încheiat.
Mă duc acasă.
Ai familie. Dar chiar și fără familie, îți spun sigur
că nevoia de a fi cu alți oameni e foarte puternică.
Sentimentul acela e adânc imprimat în natura umană
și nu trebuie ignorat.
- De când tușești așa? - De ceva vreme.
Mami mă lasă să mă joc aici.
Dar nu umblu cu lucrurile tale.
Coboară încet.
Știi de ce nu putem trimite roboți în misiunile astea?
Nu improvizează bine,
fiindcă nu-i poți programa să se teamă de moarte.
Instinctul nostru de conservare e cea mai bună sursă de inspirație.
Uite, de exemplu, tu.
Ești tată.
Instinctul tău de conservare se extinde asupra copiilor tăi.
Conform cercetărilor, care va fi ultimul lucru pe care-l vei vedea?
Pe copiii tăi. Figurile lor.
În clipa morții, mintea ta va face un ultim efort să supraviețuiască.
Pentru ei.
Respiră adânc.
Tu trebuie să fii Coop. Stai jos aici, te rog.
E grav. Nu pot rămâne aici.
- Da? - Da.
TARS, de ce durează atât?
Nu reușesc să-l inițializez.
Nu înțeleg.
E ciudat...
Când am plecat de pe Pământ, credeam că sunt pregătit să mor.
Dar adevărul e că...
Nu m-am gândit că planeta mea nu va fi cea potrivită.
Nimic n-a mers cum trebuia.
Hai să mergem.
Bine, micuțule, respiră adânc.
Ce înseamnă asta?
- Ce faci? - Regret, nu te pot lăsa să pleci cu nava.
Ne trebuie ca să ne îndeplinim misiunea
când ceilalți vor înțelege ce nu e locul ăsta.
Nu putem supraviețui aici. Îmi pare rău!
- Nu mai pot rămâne aici. - Trebuie să plecați. Acum.
Să-ți fie clar! Ai o datorie față de...
- Doamne! - Coop, strânge-i lucrurile. Pleacă acasă.
Tata nu te-a crescut așa prost, Tom!
Nu m-a crescut tata, ci bunicul. Și el e îngropat lângă mama și Jesse.
- Ai falsificat toate datele? - Da.
- Nu există suprafață planetară? - Nu.
Am încercat să-mi fac datoria,
dar din ziua când am venit, am știut că locul ăsta nu ne oferă nimic.
Ani de zile am rezistat tentației,
dar știam că, dacă apăs pe buton,
cineva o să vină și o să mă salveze.
Laș nenorocit...
Da...
Da.
Dacă tu nu vrei să mergi, lasă-ți familia să meargă. Salvează-i pe ei!
Și mergem să stăm sub pământ, cu tine?
Și ne rugăm să vină tati să ne salveze?
Tata nu se mai întoarce! Totul depinde de mine.
Tu o să ne salvezi pe toți?
- Pentru că tata n-a putut. - Tata n-a încercat!
Tata ne-a abandonat!
Ne-a lăsat să murim aici.
Nu merge nimeni cu tine.
Vrei să aștepți să-ți moară și al doilea copil?
Ieși afară!
Și să nu te mai întorci!
Poți să-mi păstrezi lucrurile.
Termină!
Nu. Nu!
Dr Mann, ai șanse de 50% să te omori pe tine!
Mai bune decât am avut în ultimii ani!
Nu mă judeca, Cooper.
Tu n-ai trecut prin încercările mele.
Puțini oameni au trecut.
Ai făcut tot ce-ai putut, Murph.
Îl simți, nu-i așa?
Instinctul de conservare.
Asta m-a motivat pe mine. Asta ne motivează pe toți.
Vreau să salvez omenirea. Pentru tine, Cooper.
Îmi pare rău, nu pot să văd cum te chinuiești.
Credeam că pot, dar nu pot.
Sunt aici. Sunt lângă tine.
Ascultă-mi vocea, Cooper.
Sunt aici.
Nu ești singur.
Îți vezi copiii?
E-n regulă.
Sunt acolo, cu tine.
Ți-a spus profesorul Brand poezia aia înainte să pleci?
O mai știi?
"Să nu aluneci liniștit în noapte,"
"Revoltă-te-mpotriva morții, bătrânețe;"
"Când flacăra-ți se stinge, te împotrivește."
Brand! Ajutor!
- Ajutor! - Cooper?
CASE!
N-am... aer.
Amoniac...
Cooper, venim! CASE!
- L-am localizat. - Hai!
Am pornit!
Cooper, rezistă! Nu vorbi.
Respiră cât de puțin poți. Aproape am ajuns.
Există o setare de securitate.
E nevoie de un om pentru a accesa funcțiile.
Încearcă tu.
Încearcă să nu respiri.
Ajungem imediat.
CASE, hai! Hai!
Trebuie să mergem mai repede!
Rezistă!
Îl văd! CASE, spre dreapta!
Cooper! Cooper!
Am ajuns!
ACCESARE ARHIVĂ
Datele astea n-au nicio noimă!
Îmi pare rău.
- Poftim? - Mann a mințit.
Pornește!
Romilly...
Romilly!
Romilly, recepționezi? Romilly!
Înapoi, profesore! La o parte!
- Romilly... - Romilly, recepționezi?
Stai de șase!
Lois?
- Cum rămâne cu precauția, CASE? - Siguranța e primordială, Cooper.
Romilly, recepționezi? Aici Brand.
Romilly?
Dr Brand? Cooper? S-a produs o explozie.
La tabăra dr-lui Mann.
TARS, în față, puțin la stânga!
Anunță-mă când urcă TARS la bord.
Romilly a murit.
Nu l-am putut salva.
- TARS e la bord. - Preiau eu.
- Unde e Rangerul? - Intră pe orbită!
Dacă preia controlul asupra navei, suntem morți.
- Crezi că ne-ar lăsa în urmă? - Asta face.
Ne vedem jos. Așteptați-mă la mașină.
Dă-mi geanta. Urcă în spate. Urcă acum!
Dr Mann, te rog, răspunde.
Dr Mann, te rog, răspunde!
Nu știe procedura de andocare la Endurance.
- Autopilotul o știe. - TARS l-a dezactivat.
Bravo.
- Care e setarea ta de încredere, TARS? - Mai scăzută ca a ta, se pare.
Nu încerca andocarea. Repet, nu încerca andocarea.
Te rog, răsp...
Andocare automată respinsă.
- Anulare. - Neautorizată.
Anulare.
Neautorizată.
Nu încerca andocarea. Repet, nu încerca andocarea. Răspunde!
Ne îndreptăm încet spre Endurance.
Contact imperfect.
- Anulare. - Sas blocat.
- S-a acuplat? - Imperfect.
Dr Mann, nu...
Sasul a fost deblocat.
Dr Mann, repet, nu deschide sasul.
Repet, nu deschide sasul.
Dacă-l deschizi, camera pneumatică se va depresuriza.
- Ce se întâmplă dacă deschide sasul? - Nimic bun.
Dăm înapoi. Retroversoarele la maxim!
- Sunt la maxim! - Înapoi!
Transmite-mi mesajul către computerul de bord și pune-l să-l retransmită.
Dr Mann...
Repet, nu deschide sasul interior.
Brand?
Nu știu ce ți-a spus Cooper,
dar eu preiau comanda navei.
Apoi putem discuta despre finalizarea misiunii.
Dr Mann, ascultă-mă!
Nu e vorba de viața mea.
Nici despre viața lui Cooper. E vorba de întreaga omenire.
Există momente...
Nu e sigur...
Doamne, Dumnezeule...
- N-are rost să urmărești... - Analizează rotația lui Endurance.
- Cooper, ce faci? - Andochez.
Endurance are 67... 68 de rotații pe minut.
Pregătește-te să-i egalezi rotația cu retroversoarele.
- Nu e posibil. - Nu.
E necesar.
Endurance intră în stratosferă!
Nu are scut termic.
- CASE, ești pregătit? - Sunt.
Cooper! Nu e momentul să fii precaut.
CASE, dacă leșin, preiei manșa.
TARS, pregătește-te să activezi mecanismul de andocare.
- Endurance începe să se încălzească. - Mai sunt 6 m.
Am nevoie de trei grade spre dreapta.
Mai sunt 3 m.
Cooper, suntem aliniați.
Inițiez rotația!
Hai, TARS.
Hai, TARS!
- Acuplare realizată, Cooper. - Reduc rotația!
Ușurel...
Retroversoarele!
Motoarele principale pornite.
Ieșim de pe orbită. Hai, draga mea!
Opresc motoarele principale!
În regulă, am ieșit de pe orbită.
Doamnelor și domnilor, următoarea scamatorie...
Sper să fie bună, pentru că ne îndreptăm spre Gargantua.
Aoleu...
- CASE, ia manșa. - Am înțeles.
Cooper, suntem atrași spre Gargantua.
Să pornesc motoarele principale?
Nu.
Trebuie s-o lăsăm fără propulsie cât de mult posibil.
- Care e situația? - Am vești bune și vești proaste.
Am mai auzit-o pe asta, TARS. Spune-mi drept.
A pornit generatorul auxiliar, așa că sistemul e stabil.
Bine.
Capsula de navigație e complet distrusă.
N-avem resurse să ne întoarcem pe Pământ,
dar cred că ajungem pe planeta lui Edmunds.
Și combustibilul?
N-avem suficient. Dar am un plan.
O lăsăm pe Gargantua să ne tragă până aproape de orizontul ei.
Apoi accelerăm în jurul ei și ne lansăm spre planeta lui Edmunds.
- Manual? - De-asta sunt aici.
O duc până pe orbita critică.
- Și distorsiunea temporală? - N-avem timp să ne gândim la relativitate.
Îmi pare rău, Cooper.
După ce prindem suficientă viteză în jurul Gargantuăi,
folosim modulul Lander 1 și pe Ranger 2 ca propulsoare,
ca să scăpăm de gravitația găurii negre.
Conexiunile Lander-Endurance au fost distruse,
așa că va trebui să-l controlăm manual.
Când Lander 1 consumă combustibilul, TARS se va decupla
și va fi tras în gaura neagră.
- De ce trebuie să se decupleze? - Trebuie să reducem greutatea.
Legea a treia a lui Newton.
Oamenii nu știu să meargă înainte decât lăsând ceva în urmă.
Cooper, nu-i poți cere lui TARS să se sacrifice pentru noi.
E robot, așa că nu trebuie să-i ceri nimic.
- Cooper, ești nemernic! - Scuze, s-a întrerupt puțin.
Asta intenționam de la început, dr Brand.
Doar așa putem salva oamenii de pe Pământ.
Dacă găsesc o cale să transmit datele cuantice găsite acolo,
pământenii ar putea supraviețui.
Să sperăm că mai avem pe cine salva.
Viteza maximă atinsă.
Pregătește-te să pornești propulsoarele.
Gata?
- Gata? - Gata.
Pornire motor principal în trei,
doi,
unu...
Acum.
Hai, draga mea...
Pornește motorul modulului 1 la semnalul meu.
Trei... doi...
...unu. Acum!
Motoarele modulului 2 la semnalul meu.
Trei... doi... unu...
- Acum. - Aprindere!
Manevra asta o să ne coste 51 de ani!
Nu te descurci prea rău la 120 de ani!
1 LANDER ALERTĂ COMBUSTIBIL
Lander 1, pregătește-te să te decuplezi la semnalul meu.
Trei... doi...
...unu. Acum!
Decuplează-te!
- Adio, TARS. - Adio, dr Brand.
- Ne vedem dincolo, Coop. - Ne vedem acolo, șmechere!
2 RANGER ALERTĂ COMBUSTIBIL
Bun, CASE...
- Frumos pilotaj periculos! - Am învățat de la maestru.
- Ranger 2, pregătește-te de decuplare. - Ce?
Nu! Cooper! Ce faci?
A treia lege a lui Newton. Trebuie să lași ceva în urmă.
Ai spus că avem resurse pentru amândoi!
Cum am convenit, Amelia,
sinceritatea la 90%.
Nu face asta...
Decuplare.
Bun... M-am poziționat către ea.
Mă apropii de orizont.
Pe stânga... intru pe orizont...
și trec dincolo.
Mă îndrept spre... întuneric.
Văd gaura neagră.
E... neagră.
TARS, mă auzi?
Totul e negru.
TARS, mă auzi? Terminat.
Bun...
Ecranele...
Am interferențe.
Pierd controlul asupra manșei. Văd scântei.
Scântei de lumină și întuneric.
Turbulențele gravitaționale... se intensifică.
Computerele cedează.
Atracție gravitațională. Pierd controlul.
Murph? Hai odată, Murph!
Catapultare. Catapultare.
Catapultare.
Murph!
Murph! Murph! Murph!
Murph!
Nu, nu, nu!
Murph!
Nu! Nu!
Dacă vrei să pleci, pleacă.
Nu... Nu...
Nu pleca. Nu pleca, tâmpitule!
Nu pleca!
Morse.
Punct. Punct.
S.
T.
A.
Liniuță.
Liniuță! Liniuță!
Murph!
Murph, n-avem timp!
I.
"STAI!"
Hai, Murph, hai!
Ce scrie, Murph?
Ce scrie?
"Stai."
Spune-i, Murph.
Convinge-l să nu plece.
Convinge-l să rămână, Murph.
STAl
Convinge-l să rămână, Murph.
Nu mă lăsa să plec, Murph!
Nu!
Tu ai fost!
Tu erai fantoma mea.
Cooper. Cooper! Răspunde, Cooper.
- TARS? - Eu sunt.
- Ai supraviețuit. - Undeva...
În a cincea dimensiune a lor.
Ne-au salvat.
Cine naiba sunt "ei"? Și de ce vor să ne ajute?
Nu știu, dar au construit spațiul ăsta tridimensional,
în realitatea lor cu cinci dimensiuni, ca s-o poți înțelege.
Dar n-o înțeleg.
Ba da.
Ai văzut că aici timpul e o dimensiune fizică.
Ți-ai dat seama că poți exercita o forță dincolo de spațiu și timp.
Gravitația... ca să trimit un mesaj.
Afirmativ.
Gravitația... poate traversa dimensiunile, inclusiv timpul.
Așa se pare.
- Ai înregistrat datele cuantice? - Da.
Le transmit pe toate lungimile de undă, dar nimic nu iese de aici.
Pot să le transmit eu.
Date atât de complicate... unui copil?
Nu e un copil obișnuit.
Ce mai e?
Hai, tată...
Murph, au stins focul, hai!
Chiar dacă le comunici acum, nu le va înțelege ani de zile semnificația.
Am priceput, TARS.
Dar trebuie să găsim o soluție, altfel pământenii o să moară!
Cooper, nu ne-au adus aici ca să schimbăm trecutul.
Poftim?
Nu ne-au adus aici ca să schimbăm trecutul.
Nu ne-au adus aici deloc.
Singuri ne-am adus.
TARS, dă-mi coordonatele NASA în sistem binar.
Sistem binar, am înțeles. Transmit datele.
"Nu e o fantomă."
"E gravitația."
Nu înțelegi, TARS?
M-am adus singur aici!
Suntem aici ca să comunicăm cu lumea tridimensională.
Noi suntem releul!
Credeam că m-au ales pe mine.
- Dar nu m-au ales pe mine, ci pe ea! - Pentru ce?
Ca să salveze lumea!
Tot ce e aici reprezintă dormitorul unei fetițe. Fiecare clipă.
Cu complexitate infinită.
Au acces la spațiu și timp infinit, dar nu sunt ancorați de ceva!
Nu se pot lega de un anumit loc la un anumit moment. Nu pot comunica!
De-aia sunt aici. Voi găsi o cale să comunic cu Murph,
cum am găsit clipa asta.
- Cum, Cooper? - Prin dragoste, TARS!
Cum a spus Brand, legătura mea cu Murph e cuantificabilă. Ea e cheia!
Ce trebuie să facem aici?
Să găsim o cale să-i spunem.
Ceasul.
Ceasul!
Asta e!
Codificăm datele în mișcarea minutarului.
TARS, tradu datele în cod Morse și transmite-mi-le.
Traduc datele.
Cooper, dacă nu se întoarce după el?
Se va întoarce.
Murph, îi văd mașina!
Vine, Murph!
Bine, cobor!
De unde știi?
Pentru că i l-am dat eu.
Am înțeles. Punct-punct-linie-punct.
Punct-punct...
Linie-punct.
Punct-linie-punct-punct.
Linie-linie-linie.
Linie... linie... linie.
S-a întors!
El a fost, de la bun început! N-am știut, dar el a fost!
Tata o să ne salveze.
Evrica!
Așa e tradiția.
Evrica!
A mers?
E posibil.
De unde știi?
Pentru că ființele cvintidimensionale închid hipercubul.
Nu înțelegi, TARS?
Nu sunt "ființe".
Suntem noi.
Ce am făcut eu pentru Murph, ei fac pentru mine.
Pentru noi toți.
Cooper, oamenii nu pot construi așa ceva.
Nu. Nu încă.
Dar într-o zi, vor putea.
Nu eu sau tu. Alți oameni.
O civilizație care a evoluat dincolo de cele patru dimensiuni cunoscute.
Ce se va întâmpla acum?
Domnule Cooper!
Ușurel, domnule.
Nu vă grăbiți, dle Cooper.
Nu uitați, nu mai sunteți tinerel. Aveți 124 de ani.
Nu vă grăbiți.
Ați avut mare noroc.
Navetele v-au găsit când mai aveați oxigen pentru câteva minute.
Unde sunt?
Pe stația spațială Cooper.
În prezent, pe orbită în jurul planetei Saturn.
Stația Cooper...
Frumos că ați botezat-o după mine.
- Ce e? - Nu e botezată după dv, ci după fiica dv.
Deși ea a subliniat importanța muncii dv.
Mai trăiește?
Ajunge aici cam în două săptămâni.
E prea în vârstă să se transfere de pe altă stație,
dar când a aflat că v-am găsit...
- E vorba de Murphy Cooper, totuși. - Așa e...
Vă dăm drumul în două zile.
Sunt sigur că abia așteptați să vedeți ce avem aici.
Am scris un eseu despre dv la liceu.
Știu totul despre viața dv pe Pământ.
A, da...
Veniți cu mine, o să vă placă unde v-am pregătit să stați.
Când i-am transmis sugestia drei Cooper,
m-am bucurat când a spus că e perfect.
CURAJOȘILOR ASTRONAUȚI LAZĂR / ENDURANCE
Era peste tot. Un flux constant de praf.
Evident, n-am vorbit cu ea personal.
Mereu așezam farfuria cu fața în jos.
La fel și paharele sau cănile, totul cu gura în jos.
Tata era fermier. Cum era toată lumea pe atunci.
Pur și simplu nu era suficientă hrană.
Purtam fâșii subțiri de pânză
pe gură și pe nas, ca să nu inspirăm prea mult praf.
M-am bucurat, pentru că era o nouă speranță.
Indiferent cine descrie situația, n-are cum să exagereze. Așa rău era.
Ne-a spus ce mult vă plăcea agricultura.
- Serios? - Da.
Vino.
"Casă, dulce casă"! Totul a fost înlocuit și pus exact...
- Hei, ăsta e... - Da.
Robotul pe care l-am găsit alături de dv lângă Saturn, da.
Avea sursa prăjită, dar vă putem face rost de alta.
Da, vă rog.
Setări.
Setări generale.
Setări de siguranță.
Sinceritate, setare nouă.
95%.
Confirmat. Alte adaptări?
Umor:
75%.
Confirmat.
Autodistrugere inițiată în zece... nouă...
Hai să-l punem la 60%.
60% confirmat.
- Cioc-cioc! - Vrei să te pun la 55%?
Chiar așa era?
Nu era niciodată așa curat, șmechere.
Nu-mi place să mă prefac că ne-am întors de unde am plecat.
Vreau să știu unde suntem acum.
Și încotro ne îndreptăm.
- Dle Cooper, familia așteaptă înăuntru. - Familia?
Au venit toți s-o vadă. E în criostază de aproape doi ani.
Le-ai spus că-mi place agricultura...
Eu eram, Murph.
Eu am fost fantoma ta.
Știu.
Lumea nu m-a crezut. A crezut că făceam totul singură.
Dar...
Eu știam cine a fost.
Nimeni nu m-a crezut.
Dar eu știam că o să te întorci.
De unde știai?
Pentru că ești tata și mi-ai promis.
M-am întors, Murph.
M-am întors.
Nu.
Niciun părinte n-ar trebui să-și vadă copilul murind.
Copiii mei sunt aici, cu mine.
Tu du-te.
Unde să mă duc?
După Brand.
E pe planetă...
Face tabăra.
Singură...
...într-o galaxie străină.
Poate că se pregătește să intre în stază...
La lumina noului nostru soare...
În noul nostru cămin.
INTERSTELLAR: CĂLĂTORIND PRIN UNIVERS
BluRay RIP: Florin C, titrări.ro
[Romanian]